TAPAHTUNUT AIEMMIN
Tätä ei voi sanoa kauniisti. Hän kuoli aamulla varhain.
Älä katso minua ikään kuin olisit menettänyt koiranpennun.
Helvetti, Shadow. Eikö kukaan kertonut sinulle?
Onnenkolikkoni.
Uskotko kuolemanjälkeiseen elämään?
Kun kuolet, mätänet.
Rakastan sinua, kulta.
Aina ei tule klaava.
Matka Siperiasta itään pitkin maasiltaa oli ollut pitkä,
hyinen ja synkkä, ja se oli tuottanut kärsimystä.
Heimonsa tapojen mukaisesti –
Atsula lausui vauvansa nimen...
Aputi.
...viimeisen kerran.
Hänen tyttärensä ei koskaan näkisi maata, jonne he menivät.
He eivät matkustaneet yksin, vaan jumalansa kanssa.
Nunyunnini.
Kun he saapuivat uuteen maahan,
luvattua ruokaa ei ollut missään.
Atsula keskusteli jumalansa kanssa.
Esteet ihmisten ja jumalien välillä olivat pienempiä.
Ja Nuyunnini vastasi.
Hän osoitti, mitä tehdä,
kuten hän oli osoittanut jo Atsulan isoisoäidille.
Nunyunnini rakasti kansaansa, ja kansa rakasti häntä.
Hänen oli vaikea kertoa, että pako kylmästä nälkäkuolemasta –
tulisi maksamaan kammottavan hinnan.
Jumalat ovat mahtavia,
mutta ihmiset ovat mahtavampia.
Silla jumalat syntyvät heidän sydämissään,
ja heidän sydämiinsä ne palaavat.
Jumalat elävät ja kuolevat.
Riittävän pian...
...Nunyunnini oli täysin...
...unohdettu.
Hei, kulta.
Hei... rakas.
–Mitä teet täällä? –Minulla on kylmä.
Tarkistin vain, oletko oikea.
Olen todellinen.
Tule istumaan viereeni.
Meillä on ongelmia selvitettävänä.
Sinä ja Robbie?
Kyllä, juuri se.
On myös ihme, että istun tässä postuumisti.
Siitäkin meidän on puhuttava.
Sitä on arvostettava. Meidän pitäisi omistaa sille hetki.
Ei, nousitko kuolleista?
Hyvitätkö sillä pettämisesi, kun vapauduin vankilasta?
Mitä tahansa teetkin, mukaan lukien kuolema,
et voi sivuuttaa aihetta.
Haluatko tietää minusta ja Robbiesta ja kuinka paljon?
Kaiken, vai niin sanotut pääkohdat?
Jospa ryhdyt kertomaan, ja minä sanon, milloin lopetat.
En valehdellut, kun sanoin, että odottaisin sinua.
Tavallaan tiesin, että se voisi oli valhe.
Tiesin myös, että yhdestä näkökulmasta se ei olisi valhe.
Olit vankilassa, Shadow.
–Kuinka pitkään odotit? –13 kuukautta, Pirun vuoden.
Miksi nait Robbien kanssa?
Ensin en aikonut tehdä niin,
sitten aioin, sitten en aikonut.
Lopulta tuntui hyvältä, etten ollut tehnyt niin, ja sitten...
...kissa kuoli...
...sitten... Robbie tuli ja sitten...
Viiniä...
Mitä sanotaan surusta? Hautausmaan vieressä on motelli.
Kun se oli tehty, ei ollut paluuta takaisin.
–Aioitko jättää minut... –Robbien vuoksiko?
Miksi tekisin niin?
Olet kultani. Rakastan sinua.
Minä...
Eli...
Mitä tapahtui sinä iltana, jolloin kuolit?
Ajoimme, ja hän oli järkyttynyt.
Päätin ottaa suihin jäähyväisiksi.
Viimeisen kerran, teidäthän?
–Avasin hänen housunsa. –Iso virhe.
Kyllä, todellakin.
Hän kääntyi, ja kuului iso räsähdys.
Maailma pyöri, ja ajattelin:
"Helvetti, kuolen."
Olin täysin kypsä koko juttuun.
Muistan, etten pelännyt.
Sitten olin... jossain.
Sitten olin arkussa.
Kulta, voisitko hakea minulle jostain savukkeen?
Se voisi rauhoittaa hermojani.
Se rauhoittaisi sinunkin hermojasi.
–Laura? –Olen täällä, kulta.
Olisi kiva, jos tuntuisin lämpimältä.
Jos ajattelit koskea minua.
Ja suutelevasi minua. En halua sinun suutelevan kylmiä huulia.
Mitä?
Tavallisesti kuolleet lepäävät haudassaan.
Niin minäkin uskoin, mutten enää ole varma.
Ehkäpä.
Mikä hätänä? Rauhoitu.
Mitä?
En maista tätä.
Tällä ei ole mitään vaikutusta mihinkään.
Haluatko laittaa sen sormeeni?
Kun soitin sinulle viimeisen kerran,
ajattelin, etten koskaan näe sinua enää.
Uskoin tietäväni, että kuolet.
Minulla oli tunne, että jotain oli pielessä.
Ulkona riehuu iso myrsky juuri nyt, ja mikään ei ole ok.
Tämä on ok.
Sinä ja minä...
Se voi toimia.
Avioliitossamme on varmasti jotain työstettävää.
Kuten se, että olet kuollut?
Maistoin ja tunsin tuon.
Tunsin jotain...
Se tuntui elävältä.
Tunnunko minä elävältä?
–Kyllä. –Hyvä.
Tiedätkö...
En tiedä enempää nyt kuin mitä silloin, kun olin elossa.
Mitä tahansa tiedänkin, en voi selittää sitä.
Mutta tiedän, että rakastan sinua.
Minun täytyi kuolla ymmärtääkseni,
että rakastan sinua.
Olet sotkenut itsesi johonkin paskahommaan.
Vahdin sinua.
–Kiitos muuten lahjasta. –Mistä lahjasta?
Kolikostani.
–Joku etsii sitä. –Hän ei saa sitä. Se on minun.
Oletko vielä kultani?
En ole.
Oletko vielä hereillä?
–Uskon niin. –Minäkään en saa unta.
Viime tapahtumat ovat häirinneet molempia,
ja tarvitsen drinkin. Myönnän sen.
Haluan mennä sänkyyn ja lopettaa päivän.
Tule yhdelle tai viidelle drinkille.
–Nyt ei ole aika. –Shadow...
Sinulla pitäisi olla kysymyksiä. Jos ei ole, pitäisi olla.
Mikä tuo lemu on? Kissanpissaako?
Minulla on kysymyksiä. Teen niistä pitkän listan.
Juuri nyt haluan vain tajuta sen, mitä olen nähnyt.
Huomaan, että olet nähnyt jotain.
–Kädet esille. –Käteni ovat tässä.
Ei mennyt kauaa. Olet ollut vapaana kuusi päivää.
–Mistä on kysymys? –Sinut on pidätetty.
–Saanko kysyä miksi? –Pankkiryöstöstä.
Helvetti.
Miksi sinä, kultaseni?
–Mitä? –Sinulla on imago-ongelma.
Ajattele brändiäsi, miten haluat maailman näkevän sinut.
Miten haluat herra Worldin näkevän sinut.
Tehtävänäni on kysyä pari kysymystä. Hirtit mustan miehen.
Sinulla on voimansiirtosi, mutta virtapiirisi on kuollut.
Hän huijasi minua. Kielsin huijaamasta minua.
Katso itseäsi. Lynkkasit väärän kaverin.
Olet hyvä tyyppi. Et ole hyvä tuntemattomien kanssa.
Pyydä anteeksi.
Välittäkää pahoitteluni herra Worldille.
Herra World ei kaipaa anteeksipyyntöäsi.
Hän haluaisi välittää ne edelleen Wednesdaylle –
ja hänen miehelleen, Shadow Moonille.
Pelleiletkö kanssani nyt?
Herra World odottaa pahoittelusi olevan yhtä aito –
kuin jos osoittaisit sen suoraan hänelle.
Hän antaa sen vanhan paskan mennä.
On hirveää tietää herra Worldin aikeista.
Wednesday oli tukahduttava. Kipinät kytivät.
Sinä tulit, ja sytytit tulen bensiinillä.
Wednesday kerää hirviöitä. Helvetin Pokémon. Hän rekrytoi.
Marttyyrius on hyvä rekrytointikeino.
Sytytyslanka täytyy ottaa irti kusipäästä,
ennen kuin koko roska räjähtää kasvoillemme. Pahoitteluni.
Hourit, jos kuvittelet hänen luopuvan jostain –
minun anteeksipyynnöstäni.
Se on helvetin iso harhaluulo.
Massapettymykset ovat yhtä vanhoja kuin minä.
Olin paikalla, kun marsilaiset hyökkäsivät vuonna 1938.
Mikä valtava paniikki.
Nyt Starmanit odottavat taivaalla hyökkäystä.
–Eivät kaikki uskoneet. –Tarvittava määrä uskoi.
Se riittää herra Wednesdaylle.
Ehkä vain yksi.
Pomollasi ei ole rikosrekisteriä eikä nimeä.
Sinulla on, herra Moon. Varsinkin rikosrekisteri.
–Asianajaja. –En kuullut tuota.
Varmaan ihmettelet, miten kaksi maalaispoliisia –
edes löysi sinut tuosta motellista.
Rikoksesta, joka oli tehty kahden valtion päässä.
Mielenkiintoista. Kysypä sitä.
Asianajaja, kiitos.
Ajattelin sinun sanovan jotain muuta.
–Ryöstikö tämä Moon sinut? –Hän varasti minulta.
Aged Oaks -vanhainkodistako, jossa asut?
Mitä, Oaks? Joo...
Siellä ei ole hiekkaa. Olen aina asunut rannalla.
Minä ja pojat tykkäämme kalastamisesta.
Vaimoni vihaa kalastusta. Hän rakastaa kalaa ja viiniä.
Aloittaisimmeko nimestäsi?
"Madame Life on kukkiva kukkanen."
"Kuolema vainoaa kaikkialla."
"Nainen on vuokralainen; Mies on peto portaikossa."
Ymmärsin. Olet ollut viikon vapaana.
Tapaat vanhan huijarin, joka näyttää tuntevan paikat.
Tyyppi tarjoaa työtä, mahdollisuuden oppia.
Ehkä pomosi kusetti joitain suuren luokan tyyppejä.
Tajusitpa sen tai et, pisarat osuivat sinuun.
Asianajaja.
–Mitä teit Chicagossa? –Et voisi uskoa.
–Koeta. –Chicago.
–Vain rehellinen vastaus. –Jos kykenet siihen.
Jumala on rehellinen.
Rekrytoin väsyneen kuoleman jumalan –
sotaan uusia jumalia vastaan. He pelkäävät häntä –
yhtä paljon kuin heidän pitäisi pelätä minua.
Et ole tyhmä. Ehkä olet jopa älykäs.
Ymmärsin ja kunnioitan tuota.
Muussa tapauksessa tekisit, mitä kokemus neuvoo.
Pidän paussin ja toivon, että poikkeat käsikirjoituksesta.
Tämä ei taida olla tavallinen tapaus.
Mieti, vastaatko seuraavaan kysymykseeni,
ennen kuin sanot kuitenkin sen, mitä aiot sanoa.
–Onko pomollasi vihollisia? –Asianajaja.
Syy kysymykseeni on anonyymi vihje,
joka luovutti sinut meille hopeatarjottimella.
Mutta ei tämä: "Näin jonkun, joka muistutti kaveria –
America's Mostissa." Tämä on erilainen tapaus.
Sain helvetti faksin.
Konetta ei oltu käytetty aikoihin.
Tämä faksi antoi meille tarkan sijaintisi,
GPS-koordinaatit, mallin, jopa autosi VIN-numeron.
Voin napata teidät pankkiryöstöstä,
mutta tässä vaikuttaa olevan kysymys jostain suuremmasta.
Auta minua selvittämään tämä, niin autan sinut ulos täältä.
–Olen pelkkänä korvana. –Nyt leprechaun...
Hän on vastustanut tätä alusta asti,
mutta hänen ongelmansa on, että hän on idiootti.
Hra Nancy, jos hän tulee ollenkaan –
katkerasti riistetyn erityisasemasta,
mitä tavallisesti epäilisin, mutta minun täytyy myöntää...
...nähtyäni köyden jäljet ystäväni kaulassa...
Ajattele, kaksi junttia poliisia kalkkunanmetsästyskaudella –
ja yhtiö, joka löysi Osaman, heittää kaksi roistoa syliimme.
Teillä kahdella on merkittäviä vihollisia.
Asianajaja?
Mikä on kysymys?
Teit minut uteliaaksi. Mitä oikeastaan tiedät?
En usko, että haluat.
Olen iso tyttö. Vastaan omista virheistäni.
–Tarjoatko minulle jotain? –Ehkä.
–Haluan kävellä ulos täältä. –Voitko mennä jonnekin?
Vankilasta kerrottiin, että vaimosi juuri kuoli.
Syyttäjä voi hyväksyä sen lieventävänä asianhaarana.
Vaimon menettämisen.
Sen täytyy olla monimutkaista.
Sinä olet se vaimo.
Kuollut vaimo.
Anna kolikkoni, kuollut vaimo.
Tarkoitat, minun kolikkoni.
Kuolleet eivät omista mitään. Siksi Jumala loi testamentin.
Sinun testamentissasi ei mainita kolikkoani.
Onnenkolikkoni, kyrpä. Mieheni antoi kolikon minulle.
Piru hänet periköön. Hän antoi kolikon pois.
Kolikko ei ollut hänen. Annoin hänelle väärän kolikon.
Se kolikko on kuninkaallisille.
Amerikan kuninkaalle, ei kenellekään paskiaiselle.
Anna kolikkoni takaisin!
–En. –Jos annat, et näe minua enää.
Vannon metsissä vietettyjen vuosien kautta.
Anna minulle kolikkoni, kusipää!
Teen sinulle pari kysymystä ja toivon rehellistä vastausta.
Jos et ole rehellinen, potkaisen sinua munille.
Viimeksi potkin kaverin munat kurkkuun asti.
–Mistä tunnet mieheni? –Minun piti provosoida häntä.
–Hän halusi tuntea miehesi. –Kuka?
–Puhu. –Grimnir, eli herra Wednesday.
Hän on jumala.
–Etkö usko minua? –Kyllä, prosessoin vastausta.
–Mitä muuta jumala sanoi? –Älä luota häneen.
–Grimniriin. –Wednesdayhin.
Älä luota häneen. Miehesi luottaa, vaikkei pitäisi.
Kuule, anna vain kolikkoni takaisin.
Niitä on enemmän.
Annan sinulle toisen kolikon.
Aivan yhtä hyvän.
Annan niitä sinulle helvetisti.
–Yhtä hyviäkö? –Aivan yhtä hyviä.
En usko niiden toimivan, kuten minun kolikkoni.
Ethän voi ottaa sitä? Minun on annettava se vapaaehtoisesti.
Näin on.
Ok, olet pulassa. En aio antaa sitä sinulle.
En usko, että koskaan saat kolikkoasi takaisin.
Et koskaan.
Koskaan.
Ei, ei koskaan.
Ennemmin tai myöhemmin lihasi mätänee, kuollut vaimo.
Nopeammin, jos liotat sitä kuumassa vedessä.
Sidekudoksesi muuttuu nesteeksi.
Eräänä kuumana kesäpäivänä kiehut siinä.
Luusi hajoavat.
Sitten laitan käteni kylkiluittesi väliin.
Poimin kolikon sisältäsi kuin marjan.
Seis! Kädet ylös!
Hän ei ole kuollut!
Olet kusipää.
Olet helvetin kusipää, ruumis!
Olet kusipää, kuollut vaimo!
Hän on lojaali.
Te keskustelette siitä, mistä teidän on keskusteltava.
–Sitten haluan kuulla sen. –Minulla ei ole keskusteltavaa.
Onko nyt keskusteltavaa?
Jätän teidät miettimään.
Mitä teet?
Jos emme pääse täältä pian ulos, meistä tulee ruumiita.
Nuo valokuvat ovat jumalan näkemys maailmasta.
–Miten teit tuon? –Näetkö tuon hämähäkin?
Se on ystäväni.
Poliisi oli oikeassa. Joku suurempi jahtaa sinua.
Pelkäät.
Luulin, ettet pelkäisi mitään.
Kuka olet?
Kuka jahtaa sinua?
Kuka?!
Joku, jonka et halua nähdä kasvojasi liian aikaisin.
Lucy ja minä?
Miten helvetissä leijailet?
Hyvää syntymäpäivää, herra presidentti.
Ei, olet televisio.
–Sinä olit mustavalkoinen. –Olen värillinen kuin tarinani.
Tämä on filmattu Technicolorilla.
Värifilmi murhaajan legendasta.
Älä usko vahingossa otettuun yliannokseen.
Viimeinen asia, jonka näin bungalowini lattialta,
oli CIA: n agentti pistämässä neulaa silmämunaani,
jotta en kertoisin Kennedylle vääriä asioita.
Eikö ole ihanaa?
–Emme tee bisnestä kanssasi. –Haluamme muuttaa sen.
On yhtä helppoa rakastua rikkaaseen kuin köyhään mieheen.
Tämä on uudelleenohjelmoitua todellisuutta. Se ei ole totta.
Herra Wednesday.
Vanhentunut.
Aloitan pyytämällä anteeksi. Olen ollut huolimaton.
Minun olisi pitänyt olla yhteydessä ajat sitten.
Mutta rehellisesti, en nähnyt sinua.
En näin selvästi kuin nyt täällä vankilassa.
Olet valtava. On ilo tavata sinut.
–Olemmeko tavanneet? –Älä sano hänelle sanaakaan.
–Älä kerro hänelle mitään. –Sinun ei tarvitse.
Tunnen sinut jo.
–Et tunne. –Varmasti tunnen.
Olet ihminen. Tunnen ihmiset.
Kaiken heistä. Sinulla on nimi: Shadow Moon.
Sinulla on veriryhmä ja toistuvia painajaisia:
B positiivinen ja hautausmaa.
Pidät enemmän sveitsiläisistä juustoista kuin cheddarista.
Näytät tältä, kun masturboit.
Samalta kuin äitisi, jolla oli 86 seksikumppania elämässään.
Kaikki tapahtumat on tallennettu ja varastoitu –
Elämän kirjaan.
Kyllä.
Murjottaako hän vielä?
Olen pahoillani –
että lynkkasin sinut.
Hirtin mustan miehen. Se oli mautonta.
Amerikka on rodullisesti jännittynyt paikka.
En halua kasvattaa vihaa.
Haluaisitko mukiloida häntä? Lyödä sisään hänen etuhampaansa?
En.
Hyvä, että olemme päässeet tämän yli.
Armahdan sinut kuin renessanssipaavi. Voit istua.
Sinulla on hänelle jotain sanottavaa.
Teknologia ja me kehitymme. Olisi kunnia –
kehittyä kanssanne. Voin auttaa teitä.
Haluan auttaa teitä vaikuttamaan käytöksiin ja uskomuksiin.
Haluamme auttaa sinua löytämään yleisösi.
Emme ole täällä tappelemassa.
–Tarjoatko aselepoa? –Se tarkoittaa, että oli sota.
Ehkä sinä olit sodassa, mutta minä en.
–Eli? –Fuusio.
Juuri niin.
–Fuusio. –Kuten samppanjaa ja sipsejä?
Oletteko koskaan kastanut sipsiä samppanjaan?
Se on hullua. Etkö haluaisi yletä?
Uusi, sitruunantuoksuinen sinä?
Olen hyvä tällaisena. Paranen vuosi vuodelta.
Tietysti, ja se sinä –
ansaitsee tulla jäseneksi.
–Kaikki löytävät paikkansa. –Sinunko kanssasi?
–Olenhan hra World. –Jos he ovat eri mieltä?
Ymmärsin erittäin hyvin.
Olet järkähtämätön individualisti.
Se ei toimi enää.
Brändit. Tietysti. Hyödyllistä heuristiikkaa.
Loppuen lopuksi kaikki on sidoksissa –
yhtenä isona, yhden yrityksen produktiona –
yksillä isoilla globaaleilla markkinoilla.
Tulinen, medium tai paksu. He voivat valita.
Tietysti.
Mutta he ostavat salsaa.
Näytä hänelle.
Ohjaussatelliitti ODIN.
Se laukaistaan Pohjois-Korean päälle ensi kuussa.
Salamoita sataa alas taivaalta –
täsmäohjusten muodossa.
Voitteko kuvitella? 24,9 miljoonaa ihmistä.
He oppivat nimesi silmän räpäyksessä.
Uudelleenbrändätty brändi, ja tämä on vain alku.
Ei enää varastettua romua eikä elämistä kädestä suuhun.
Ei enää motelleja eikä sivuteitä.
Kestävä, pysyvä asuinsija.
Uusi Valhalla. Eikö kuulosta hienolta?
Helmisimpukka.
Helmen sisällä on ärsyttävä hiekanjyvä. Se olen minä.
Muutoin ette olisi täällä.
Kuten simpukka yritätte peittää minut jollain pehmeällä –
ja loistavalla, joka on kaunis kaulakorussa.
Mutta tuo otus vain haluaa ärsykkeen pois sisältään.
Sanoitko fuusio? Kuulin "maanpako".
Ei ole meidän syymme, että he keksivät muuta ajanvietettä.
Sinä olet heidän ajanvietteensä. Me annoimme heille merkityksen.
Anna se heille uudestaan.
Lähdettekö te?
Hyvässä järjestyksessä. Se oli hyvä repliikki.
Hän on täällä. Hän on teidän.
Annatte hänen mennä.
Annan hänelle mahdollisuuden harkita.
Hän on teidän. Pankaa hänet suostumaan tai tappakaa hänet.
Tämä mies on vanhempi kuin sinusta koskaan tulee.
Hän on viisas ja tietävä,
mitkä ovat eri asioita. Viisaana tietäisit sen.
Tämä mies ansaitsee kunnioituksemme.
Helvettiin kunnioitus.
Lahjani sinulle.
Kerromme tämän tarinan, Shadow.
Sinäkin voit kertoa sen tai olla kertomatta.
En ole vihollisesi.
Oliko tuo todellista?
–Tapahtuiko se äsken? –Se tapahtuu edelleen.
Keskus...
–Minkä tarinan he kertovat? –Sen minkä haluavat.
Joku tulee.
Keskus. Täällä Cassius PD 6651. Radiotarkistus.
–Potkaise sitä. –Noin.
Helvetti!